Иван Кръстев
Въздишка

chitanka.info

Понякога денем

въздишам горещо.

Запитва ме баба:

— Боли ли те нещо?

Понякога нощем

тих глас ме събужда.

Отварям очи

и въздишам без нужда.

Разлиствам забавна

и весела книжка,

а моите устни

отронват въздишка.

Въздишам на чина,

въздишам в трамвая,

дори и когато

на футбол играя.

Днес срещна ме Веска

в кварталното кино.

— Въздишката — казва —

е нещо старинно!

Старинно… старинно…

Уж гледам невинно

към Веска… Не дишам.

А само въздишам!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.